Udmærket. Flot arbejde. Du har bygget en juvel, min dreng.
Perfekt til en kurtisane eller præst at spille på efter middagen -
eller pudse om søndagen efter kirke. Med andre ord...
Den violin vil aldrig bære mit navn.
Læg din vrede i arbejdet. Bliv hos mig og lær!
1.600.000 dollars...
1.650.000 dollars...
1.675.000 dollars. Er det et bud, hr.? Hold Dem ikke tilbage. Godt...
1.700.000 dollars... 1.725.000...
Mr. Morritz. - Lad mig ikke glemme den her.
1.775.000 til venstre her... Byder telefonen højere? Gør De, hr?
1.775.000... 1.810.000...
1.850.000... 1.875.000 til venstre for mig her...
1.900.000... 1.920.000 her...
Jeg har set Dem... 1.940.000....
Det er ikke Deres, frue...
1.940.000 dollars...
10.000 ad gangen. Vil De være med igen? Ja? Nej?
Stradivariusen er nu oppe på 1.940.000 dollars...
1.950.000 til venstre her. Nu er De kun to. 1.950.000...
Det er ikke Deres, hr.... 1.950.000...
Flere bud? Første gang...
1.950.000 dollars anden gang...
Solgt til damen til venstre.
Aftenens sidste salg, nummer 72, står på drejeskiven her...
Aftenens stjerne... Og hvor er hun?
Niccolo Bussottis sidste violin... fra 1681.
En mesterværk fra Guldalderen. Og hvis hun vil vise os den ære...
Her er hun. Nummer 72... Den såkaldte "Røde Violin".
Og denne gang er højeste forhåndsbud 250.000 dollars.
Der er selvfølgelig stor interesse. Hvem vil begynde?
260.000. Godaften, mr. Ruselsky...
Frue?
Cesca, kan du stadig se ind i fremtiden?
Har De det godt? Sid ned. Kaldte De på mig? Jeg var i haven.
Må jeg ikke komme her? - Jo, jo.
Det er en del af mit hus. - Naturligvis, frue.
Jeg har nogle nye amuletter og knogler til Dem.
Hvis Deres mand spytter på dem, vil det hjælpe.
Er De sulten? De skal ikke spise det. Det er fisk.
Og hvad så? - Deres barn får svært ved at lære.
Se her... Jeg har også nogle sten til Dem.
Og en nøgle til at have om halsen.
Min mand er træt af at spytte. - Spytte er det, mænd er gode til.
En fars spyt er det bedste, han kan give.
Cesca... Fortæl mig mit barns fremtid.
Det kan jeg ikke. - Tag dig ikke af min mand.
Det er ikke Deres mand. Jeg er simpelt hen ikke i stand til det.
Jaså...
Indtil barnet er født, er Deres kropsvæsker ét.
Men... Jeg kan læse Deres fremtid. - Nej. Jeg har jo sagt, jeg er bange.
Kom nu, frue. Bare fem kort.
Det er kun fremtiden. - Hvad, hvis den er dårlig?
Så lader jeg, som om jeg ikke ser det.
Fortæl mig alt.
Månen. De vil leve...
... et langt og rigt liv.
Der er... rejser forude.
Jeg ser... en lang rejse.
Niccolo?
Gå ud.
Luk døren.
Hvad er der? Hvorfor kommer du her i din tilstand?
Jeg vidste, jeg kunne finde dig her. Jeg har talt med Cesca.
Hun læste min fremtid. - Cesca! Gud fader!
Og fødslen, sagde hun, vil blive meget svær og pinefuld.
Det er de altid. Er det en spådom? - Vi taler om mig!
Hvorfor taler du med Cesca? Hun er din tjenestepige.
Jeg har en udmærket jordemoder, en astrolog, en læge.
Det bliver perfekt. Det ved jeg. - Hvordan ved du det?
Jeg er for gammel til at få børn.
Det her er en violin.
Den er anderledes. - Jeg mangler at lakere den.
Men der er noget... - Den er perfekt.
Alt andet her er bras. Lige til marskandiseren eller møgbunken.
Men den der er mit mesterværk. Jeg har lavet den til vores søn, Anna.
Vores søn skal være musiker. Han vil leve for musikken.
Han vil gøre os stolte og bringe skønhed til verden, min elskede.
Jeg ville overraske dig, men... jeg kan også spå.
Den er for stor til et barn.
Han vokser sig stor.
Barnet kommer, når månen er fuld. - Kom i seng.
Du er jaloux på vores forhold. Mig og Månen.
Nej, jeg er ikke jaloux. Jeg ved, du kommer tilbage.
Mester, en dreng spørger efter Dem.
Sig, at han skal gå. - Laegen har sendt ham.
Jeg tror, at De skal komme.
Deres kone... Laegen... Hun har det ikke godt. Hun føder
Gå ud.
Gå ud! Lad mig være alene, for guds skyld!
1.650.000...
1.675.000. Er det et bud, hr.? Hold Dem ikke tilbage. Godt.
Undskyld, mr Ruselsky?
Stradivariusen er nu på 1.725.000. Paul? 1.750.000...
1.775.000 her til venstre...
Byder telefonen højere? 1.775.000. 1.810.000 dollars.
1.850.000...
1.875.000...
1.900.000... - Skiderik! Han aner intet.
Hvem? - Morritz.
1.940.000 dollars...
1.950.000 til venstre.
Første gang... 1.950.000 anden gang...
Solgt til damen til venstre.
Aftenens sidste salg, katalognummer 72.
Aftenens stjerne... Og hvor er hun?
Niccolo Bussottis sidste violin... fra 1681.
En mesterværk fra Guldalderen. Hvis hun vil vise os den ære...
Her er hun. Katalognummer 72... Den såkaldte "Røde Violin".
Højeste forhåndsbud er 250.000 dollars.
Hvem vil begynde? 260.000. Godaften, mr Ruselsky...
Hver dag skal du tørre violinen af. Pas godt på den.
Det er din violin, så længe du er her på børnehjemmet.
Der hviler en forbandelse over Dem.
En fare for dem, der bliver fortryllet af Dem.
Og der vil være mange... mange.
Det er et kraftfuldt kort. Den hængte mand.
Jeg ser... Jeg ser fare, skavanker og sygdom...
Undskyld, frue, men jeg kan ikke se hvilken slags.
Der er mange slags dårligdomme.
De veje, broder Christoph!
I ved ikke, hvad jeg har udholdt. Og hvorfor denne hast?
Hvorfor kan det ikke vente til mit næste besøg?
Vi har en dreng, nådige herre. - I har mange!
Denne dreng er et mirakel. - Wien vrimler med mirakler.
Ikke som ham. Vi følte, De skulle se ham straks.
Taler han fransk? - Nej. Desværre ikke.
Alle elever skal tale fransk.
Det er musikkens sprog. Det skærper øret og opløfter sindet!
Hr. Poussin... Det er Kaspar Weiss.
Hvad er det for en violin? Den har jeg ikke set før.
Vi har haft den i 100 år - Den er alt for stor til et barn.
Han burde spille på en barneviolin. Selv Mozart -
Gud bevare ham... spillede i Versailles på en barneviolin.
Det er ingen skam. Vil du ikke have et mindre instrument?
Han kan godt styre den.
Lad ham prøve.
Spil, mit barn. Spil!
Javel...
Hr. Poussin...
Vi kan yde et mindre bidrag til hans kostpenge. For at støtte hans studier.
De skriver, du er en god dreng. Du er artig og renlig. Det glæder mig.
Men du spiser ingen grøntsager
Er det rigtigt? - Ja, nådige herre.
Hvad kan du ikke lide? - Gulerødder...
Og bønner og kål og...
De kan ikke lave mad, de munke.
Her står også, at du har et svagt hjerte. Er det rigtigt?
Man skal have et stærkt hjerte for at spille violin. Tro mig.
Og endnu stærkere for at leve i Wien. Vent og se.
Wien er en frygtelig by. Frygtelig, men alligevel storslået.
Herligt... byen.
Antoinette!
Antoinette...
Må jeg præsentere...
Kaspar Weiss. Et af de mest begavede børn på Jorden.
Men, Georges, vi kan ikke... - Min kone, Antoinette Poussin.
Goddag, Kaspar. Det glæder mig at møde dig.
Gå bare ind. Jeg viser dig dit værelse om lidt.
Vi har ikke råd til at have ham her. - Vi har ikke råd til at lade være.
Der er noget ved dit spil, som jeg ikke forstår.
Jeg har besluttet at analysere det systematisk og videnskabeligt.
Først din bueføring og din frasering i venstre hånd.
Din dètaché, din ornamentering, din stil!
Og teori! Teori er også vigtigt.
Det kræver meget mere end inspiration for at spille violin.
Det kræver metode. Man skal tænke. Og arbejde.
Du spiser ikke? - Spis!
Vil du have noget andet? - Prøv den ost. Den vil du synes om.
Den er fransk. Sådan. Smag et stykke.
Kan du se? Det er noget andet end tør munkeost!
Kaspar... Hvis du spiller godt, får du den fineste mad.
Vi har ikke engang til kul!
Sælg dine smykker. Sælg din David! Han stemte for at halshugge kongen.
Min dreng... Spil godt på violin, så får du ost.
Violin... ost.
Må jeg gå ind på mit værelse? - Ja. Gå bare. Og sov godt.
Fru Poussin hjælper dig med din aftenbøn.
Hvorfor taler du fransk? Han forstår det ikke.
Så må han lære! Folk skal vide hvem der har oplært ham.
Goddag, Poussin.
Jeg besøger jo Taufer Børnehjem tre gange om året -
for at virke som lærer som en støtte til de gode kirkens mænd.
I år sendte de bud efter mig tidligt. Jeg var skeptisk, men...
Da drengen løftede buen... Da han spillede sin første tone...
Baron von Spielmann, da vidste jeg, at mine bønner var blevet hørt.
De har altså fostret et nyt vidunderbarn?
Jeg har ingen penge til Dem. Ingen koncerter at tilbyde Dem.
Det drejer sig ikke om pengene. - De må finde en anden mæcen.
Skal jeg tigge? - Er det ikke allerede det, De gør?
Jo... det gør jeg.
Om tre uger afholder jeg en privat prøve i min salon.
Fyrst Mannsfeld rejser til Preussen og overvejer at tage en protegé med.
Han må høre denne dreng! - Tre uger. Er det nok? Svar ærligt.
Det kunne være i morgen. - Vær helt sikker, Poussin.
Hvis De blamerer mig igen...
Jeg har charmeret Frankrigs kronede hoveder...
Hvor er de hoveder i dag? De ruller i republikkens rendesten!
Den første frase, hele stykket, skal spilles staccato.
En moderne stil, udmærket, men lad os ikke være grove...
Du synes om det, ikke? Strålende!
Du skal spille det igen og igen og igen.
Du skal spille det igen og igen.
Se her. Det er en slags kronometer, som jeg har opfundet.
Det kaldes et Poussin-meter.
Du vil udvise den samme respekt for den som for mig.
Det du lige spillede, svarer til det her tempo.
For hver dag skubber vi den her lille kugle et trin nedad.
Indtil du om tre uger spiller sådan her...
Verden vil være din!
Antoinette, der er noget, jeg stadig ikke forstår.
Hans violin har en vidunderlig lyd og en dejlig form.
Den er jo også italiensk. - Er den meget værdifuld?
Hvorfor spørger du? - Den kunne betale huslejen, hvis...
Han vil spille guddommeligt, kære. Stoler du ikke på mig?
Jo, selvfølgelig. Men skal han sove med den? Han kan rulle om på den.
Hvad? Sover han med den?
Ret dig op. Løft hagen.
Hold buen perfekt. Du klamrer dig til den.
Din krop er stiv, din albue er låst. Jeg vidste, at noget holdt dig tilbage.
Jeg vidste ikke, hvad det var, men nu er det helt tydeligt.
Du er undertrykt af din violin. Den har slavebundet dig.
Se dig engang. Sådan. Udmærket.
Hvis du vil fremad, Kaspar Weiss, må du give slip.
Hvad mener I? Jeg forstår ikke.
Antoinette fortæller at du sover med violin!en.
I nat skal du sove alene. Uden violin.
Uden din violin!
Tak, fordi De kom så hurtigt.
Mange tak, doktor. Farvel.
Har du det bedre? - Ja tak.
Lægen siger, at dit hjerte var standset i et minut.
Undskyld. - Ja, ja. Men det må ikke ske igen.
Var du bange? Er du nervøs for prøven?
Det skal nok gå. Det ved du godt, ikke?
Georges! - Jeg ved det.
Kaspar, du skal vide... Du skal ikke, hvis du ikke vil.
Du behøver ikke at spille. - Gør jeg ikke?
Vi kan aflyse prøven. Vi skal nok klare os.
Det er bedre, end at du bliver syg. Du behøver ikke at blive berømt.
Ikke det? Jo.
Undskyld... Syg...
Jeg vil gerne være berømt, hr. Virkelig.
Fint! God dreng! Jeg er stolt af dig. Du skal hvile dig, slappe af.
Fru Poussin har en gæst, du elsker meget højt.
Tak, frue.
En, to, tre, fire...
Godt! Godt!
En, to, tre, fire... Sådan!
Sådan!
Amen.
Vi må hellere sove nu. Det bliver en hård dag i morgen.
Perfekt. Og så bagfra. Er du klar?
Afvist! Hvilken skam!
Kaspar Weiss! Kaspar Weiss, violin!
Spil dit bedste, Kaspar. Spil dit bedste.
Mester Poussin og hans protegé, Kaspar Weiss.
Kom nærmere.
Du er altså det naturtalent jeg har hørt så meget om.
En forældreløs opdraget af munke.
Hvis De synes, kan vi gå videre... Den næste er søn af...
Nej, nej.
Det ville være en rar tanke, at et kloster skulle have frembragt noget.
Noget fornuftigt.
Du har et virkelig dejligt instrument. Må jeg se det?
Må jeg se det, mit barn?
Vil De sælge den? Jeg vil give en god pris for den.
Han er tæt knyttet til sit instrument. - Det kan jeg se.
Måske, når han har spillet... - Naturligvis. Han skal spille.
Måske tager jeg også ham. Spil så noget for mig.
Vil du ikke nok spille for mig?
Poussin!
Spil nu, min søn. Spil!
Hr. Poussin?
På brødrenes vegne takker jeg Dem for den gavmildhed, De viste Kaspar.
Han tager de mange gaver, De gav ham, med sig.
Jeg gjorde, hvad jeg kunne.
Vil De gøre os den ære at spise med?
Det er venligt af Dem, men min kone venter mig. Hele Wien venter mig.
Naturligvis. Vi forstår.
Jeg har et enkelt spørgsmål.
Violinen...
Hvad bliver der af den?
Undskyld, det troede jeg, at De vidste.
Naturligvis tænkte vi først på Dem.
Efter al den tid og energi, De lagde i det -
ville det være forkert at give den til et andet barn.
Javist. - Så vi begravede den med drengen.
Nu kan han spille på den i himlen.
Ja, naturligvis.
Og så ser jeg en tid fuld af liv...
En tid fuld af lyst og energi -
der slippes løs over bjerge og have og tid.
Forvirrende, frue. Det ved jeg. Men det ser jeg. Jeg er sikker.
De har Lazarus' sjæl.
Jeg forstår... Stil hende om, når De kan.
Vi bliver snart stillet om. - Vi må forklare hende dens historie.
Broder, hun er ligeglad. Hun gør sit arbejde.
Men hvis du overbeviser hende... - Fader Richter?
Det er Suzanne. Vi er ved nummer 71. Kan De høre auktionarius?
Ja, jeg kan godt høre ham. Suzanne, hvordan byder jeg?
Overlad det til mig. Bare sig til, når De vil stoppe.
Et mesterværk fra Guldalderen...
Jeg føler mig så hjælpeløs. Kan vi slet ikke gøre noget?
Jo... Vi kan bede.
Højeste forhåndsbud er 250.000 dollars.
Hvem vil begynde? 260.000. Godaften, mr. Ruselsky.
270.000.
Suzanne ved telefonen. 280.000. Mod Dem, hr.
300.000. Ja, Suzanne.
Og så...
... kommer en mand ind i Deres liv.
Han er flot... og intelligent.
Han vil forføre Dem med sit talent og det der er værre. Kort sagt...
Han er Djævelen!
Hvilken fantastisk violin!
Hvad vil De?
Jeg blev lokket af musikken. Den førte mig over heden.
Så gå tilbage den samme vej. - Jeg er Deres vært. Det er min jord.
Jeg forstår. Undskyld. Vi laver ikke ballade.
Vi rejser ved solnedgang.
Det er ikke nødvendigt. Vi kan nok finde ud af noget.
Undskyld. hr. ... Jeg må bede Dem gå.
Vi har en invitation.
Kan De læse?
En personlig invitation.
Godaften, Percy.
Han er ved at varme op. - Vel ikke uden mig?
Victoria.
Jeg trænger til dig.
Jeg kan mærke, at ånden er over mig.
Det kan jeg også.
Mine damer og herrer, må jeg bede om Deres opmærksomhed.
Mr Pope har bedt mig meddele, at han i dag vil spille -
på et antikt instrument af den italienske skole -
som har genoplivet hans lidenskab for violinen.
Jeg håber, at det skærper Deres appetit... noget.
Mr Pope, hvis De er...
... klar.
Jeg vil gerne spille en ny komposition for Dem -
som kom til mig for nylig i et øjebliks...
... inspiration.
Hvordan kom det så vidt? Ah gud! Hvordan skete det for ham?
En kunstner uden lige. En digter, faktisk.
Men en morder? Nej.
Og dog var spejlbilledet svært at modsige.
Hans fingre var stadig røde af blod, og mens han så på i rædsel...
... formerede blodpletterne sig for øjnene af ham -
som mider på et stinkende lig.
Hvad ville der blive af ham nu? Hvor skulle han flygte hen?
Mulighederne var deprimerende få. Hans tanker fór allerede østpå -
tværs over det frosne kontinent og over de frosne stepper...
Tilbage til hans barndoms gods. - Jeg har et tema, jeg vil arbejde på.
Til Rusland. Han havde hørt kosakkerne kalde.
Kan du ikke se, at jeg prøver at arbejde?
Du er så egoistisk. - Det ville være gensidig inspiration.
Ellers tak. Jeg skriver løs... - Vær ikke vred, elskede.
Det er din egen skyld. Din skønhed kalder musikken frem.
Og når den kommer... må jeg spille.
Pokker tage dig...
Var det det her, du ville? Var det?
Østpå.
Tværs over det frosne kontinent og over de frosne stepper
Tilbage til hans barndomsgods. Til Rusland.
Han havde hørt kosakkerne kalde.
Frederick... - Min skat. Min eneste inspiration.
Jeg har noget frygteligt at fortælle dig. Noget meget slemt.
Det må være frygteligt for dig at fortælle det nu -
og ødelægge dette perfekte øjeblik.
Jack har myrdet en minister. Det var et uheld.
Jaså...
Nu er han flygtet til Rusland. Selvvalgt eksil.
Jaså... Du forlader mig. - Jeg har aldrig været der.
Hvad skulle jeg skrive? Jeg må følge ham.
Jeg kan ikke tage med. Jeg har koncerter.
Er du meget vred? - Hvorfor skulle jeg være det?
Kæreste Frederick.
Jeg har lige passeret kirken i Charington, hvor Geoffrey er døbt.
Med andre ord, skat...
Vi tog afsked for ti minutter siden, og jeg er allerede fortabt.
Jeg skriver i håb om, at disse få, ærlige ord kan forene vores læber.
Kaere Victoria... - Eller dine hænder med min hud.
Du stoler på breves trøst modsat mig.
Og ord kan ikke overbevise mig om, at du ikke er væk.
Elskede Frederick. Moskva! Min første nat var usigelig trist.
Kan noget land være så elendigt? Eller er det kun, fordi du ikke er her?
Forvent ikke min sympati. Hvis alting virkelig er så elendigt -
så hør min enkle kur: Vend hjem, straks, min elskede.
Jeg længes efter din berøring. Jeg søger stadig din lugt på mit tøj.
Jeg skulle have spiddet dig til madrassen.
Som var du sommerfuglen og jeg nålen.
Vævet sammen... hjerte mod hjerte.
Victoria... Vort øjeblik dør...
Alt, hvad jeg har sagt, og alt hvad jeg kan sige til dig -
kan indeholdes i disse to ord:
Vend hjem, Victoria. Vend hjem.
Skriv ikke til mig mere, elskede.
Mine damer og herrer...
Tak for Deres tålmodighed og forståelse.
Desværre har jeg lige fået besked om -
at mr. Pope er blevet ramt af sygdom...
... og desværre ikke kan spille i dag.
De, der ønsker det, vil få pengene tilbage.
Men for dem, der bliver her, vil vi spille mit arrangement-
af udvalgte engelske madrigaler.
Elskede Frederick, jeg har omsider indset det.
Det er en evighed siden, vi tog afsked.
En uge uden dine breve, og jeg visner her som en blomst i ørkenen.
Jeg vil ikke lide mere. Læser du heller ikke?
Så går du glip af denne besked: Jeg kommer hjem, med alle midler.
I morgen tidlig, hvis jeg kan. Vil du så tilgive mig, elskede?
Den spildte tid. Min egoisme. Vil du tage mig i dine arme igen -
og med ét kys udslette hver time, jeg har været væk fra din favn?
Jeg længes efter din kærlighed.
Jeg længes efter din berøring. Din for evigt, Victoria.
Udyr!
Utrolig, grov, modbydelig. Ikke til at stole på!
Din tøjte af en muse! - Hvem er hun?
Prøv ikke på at forklare. Det er ikke din fejl. Eller din...
Fortvivl ikke, Victoria. Dette er vores sidste brev.
Jeg skriver kun til dig for at fortælle om mit selvmord.
Jeg tager enten gift eller drukner mig.
Jeg efterlader hele min formue til dig.
Bortset fra nogle private gældsforpligtelser, jeg vil indfri.
Gør med det, hvad du vil. Det betyder ikke meget for mig.
Din angerfulde... Frederick.
Jeg omkommer. Jeg omkommer! Ved du noget om musik?
Har du hørt om Lord Frederick Pope? Komponist, geni.
Han er sgu den eneste virtuos, England nogensinde har fostret!
Om lidt bliver hans violin solgt -
og hvis jeg ikke når derhen på grund af din kørsel -
så mister jeg mine kære testikler. Er du med? Jeg bliver kastreret.
Skynd dig nu. - Der er det. "Duval".
Det der? Hvorfor sagde du ikke det? Jeg skal bruge en kvittering.
Goddag. Nicolas Olsberg. Jeg er lidt sent på den.
Ja, det er De. - Lad mig ikke glemme den her.
Olsberg, Nicolas. Jeg tilmeldte mig per telefon.
Se igen under "Pope Foundation." - "Pope"?
Niccolo Bussottis sidste violin.
Skriv under her.
Værsgo.
Nummer 72, den såkaldte "Røde Violin."
Højeste forhåndsbud er 250.000 dollars.
Hvem vil begynde? 260.000. Godaften, mr. Ruselsky.
270.000. Suzanne ved telefonen. 280.000...
300.000 bagest i salen. Tak. 320.000, Suzanne...
400.000 nede bagi...
Skat, kom her.
Kan du lide den?
Retfærdighed...
Der vil være en rettergang, en stor rettergang -
for en magtfuld dommer. Og De vil være skyldig.
Vær på vagt! Vær på vagt over for ildens varme!
Kammerat Chan Gong er kommet fra Beijing.
Byd hende velkommen.
Kammerater, studenter, revolutionære våbenfæller...
Jeg giver jer min proletariske hilsen.
Jeg ønsker jer tillykke med dagens festival -
som I har arbejdet så hårdt for.
Jeres kulturelle enhed har udført et strålende arbejde.
Jeg vil også gerne rose jer for børnenes optræden.
Det glædede mit hjerte.
Historien om "De tre heroiske piger" var en levende lektion.
Det opildnede vort historiske korstog!
Men desværre er nogle anstrengelser mindre vellykkede.
Nogle gange må en lærer lære -
af sine elever
Giv mig den.
Kapitalismens udbytning har overlevet i århundreder -
og dog er dens "klassikere" ynkelige.
Fremmed musik er meningsløs og tom.
Hvad mener de med "symfoni", "koncert nummer et, to og tre"?
Det er tom formalisme. Det siger folket intet.
Hvad er formålet med musik, ud over at undervise og inspirere folket?
Længe leve formand Mao!
Vælt det etablerede kulturtyranni!
Chou Yuan? - Her.
Hvorfor underviser du på det instrument?
Kammerat Chan Gong, det er rigtigt, hvad du siger...
Højere!
Kammerat Chan Gong, du har ret.
Megen vestlig musik er ukultiveret, værdiløs. Det er et faktum.
Alt, hvad du har sagt, er sandt. Men den musik, jeg underviser i...
Fortsæt!
Jeg underviser i revolutionær musik.
Beethoven, Prokofiev. - Mener du det?
I sin tale sagde kammerat Li...
Kammerat Li blev udrenset og ydmyget. Vil du stadig citere ham?
Det vidste jeg ikke. Jeg har undervist i mange år.
Det kan ses. Vi tror på flertalsstyre. Hvad skal vi gøre her?
Smid det gamle bras væk! - Chou Yuan, erkend din skyld.
Lad os udfordre degenereret, vestlig kunst!
Kammerat, må jeg sige et par ord?
Selvfølgelig.
Studenter, kammerater, revolutionære rødgardister...
Jeg er ikke ekspert i fremmed musik.
Jeg har ikke studeret ligesom kammerat Chan Gong.
Men efter min mening er der intet så smukt som vores traditionelle musik.
Chou Yuan underviser også i hu-chin.
Kunne han ikke koncentrere sig om det?
Kammerat Xiang har demonstreret sin visdom.
Læg den her hen til de andre "store klassikere."
Til ethvert problem er der en løsning.
Jeg er sikker på, I kan finde problemerne. Og at I kan løse dem.
Hvem er det? Hvem der?
Ming! Du forskrækkede mig. Jeg hørte dig ikke.
Her roder. Jeg var ved at rydde op.
Hvad er det?
Det er en violin.
Et musikinstrument fra Europa. - Fra Europa?
Er det en dårlig ting? - Nej. En violin er en god ting.
Her... Kig engang.
Vi skal studere fremmed musik for at komme fremad -
som formand Mao sagde.
Far spurgte, om du kom. Han venter.
Sig, at jeg vil møde ham, lige så snart jeg har ryddet op
Ming? - Ja?
Det, du har set her, skal du ikke fortælle til nogen.
Hør engang...
Det her er vores hemmelighed, ikke?
Gå nu.
Ming!
Var hun hjemme? - Ja.
Kommer hun? - Nej. Hun ville møde dig.
Hvad? Kommer hun eller ej? - Jeg kan ikke sig hvorfor.
Jeg lovede at holde det hemmeligt.
Jeg er din far. Du skal fortælle mig alt! Er du med?
Xiang Pei! Luk op. Det er mig. - Nej, far!
Hvor er nøglen?
Stille!
Hvor er hun?
Vand! Vand!
Hun er væk!
Er det hende?
Se datoen. 1937. Det må være hendes mor.
Chou Yuan!
Hvad vil du? - Luk mig ind.
Jeg har ikke gjort noget. - Lad mig komme ind.
Den her er til dig. - Jeg vil ikke have den.
Den er til dig. Tag den. Det er en violin.
En violin. - Det kan jeg se.
Vil du have den eller ej?
Jeg er gammel, men jeg er ikke dum.
Venter dine kammerater udenfor? - Det er ikke en fælde!
Jeg er forandret. Jeg behøver den ikke nu. Helt ærligt.
Hold mund!
Og jeg behøver ikke den her. Den er fra en anden tid.
Hvis du vil have den, må du få den. Ellers er der ingen andre, der får den.
Vil du have den eller ej?
Jeg har travlt!
Jeg vil ikke diskutere!
Tag den!
Jeg er aktiv i partiet. Forstår du? Jeg kan ikke beholde den.
Jeg elsker folket. Forstår du det?
Xiang Pei!
Jeg skal nok passe på den.
Lad os gå hen og spise.
Gå bare. Jeg venter her. Jeg er sikker på, hun kommer tilbage.
Aftenens sidste salg, nummer 72. Aftenens stjerne...
Hvor er hun? Niccolo Bussottis sidste violin fra 1681.
En mesterværk fra Guldalderen. Hvis hun vil vise os den ære...
Her er hun. Nummer 72... Den såkaldte "Røde Violin".
Sådan husker jeg den ikke. - Den er restaureret. Den er bedre.
260.000. Godaften, mr. Ruselsky. 270.000, Suzanne...
Måske hvis jeg hørte den igen.
300.000, bagest i salen. 320.000, Suzanne...
340.000, ja... 380.000, mr. Ruselsky.
Det sidste kort... - Det sidste kort.
Ah gud! - Rolig, frue. Det er på hovedet.
På dette tidspunkt i oplægningen kan det være en god nyhed.
Jeg føler...
Jeg føler luften hvirvle omkring Dem...
... bære Dem af sted i rasende fart...
... og så standse.
Deres rejse vil slutte. Uden tvivl. Jeg ser det.
På den ene eller den anden måde er Deres rejse slut.
Og det giver problemer...
... som altid.
Men De... De er stærk nu...
... stærk som et træ i skoven.
Hvor er han? - Ovenpå.
De er ikke alene. De er omgivet af kræfter...
Venner, familie, fjender, elskere...
De vil tiltrække mange beundrere, der vil kæmpe om Deres hånd.
Og penge... mange penge.
Nej, frue. Vær ikke bange.
I dette kort ser jeg...
... en genfødelse.
Hvordan gik flyveturen? - Fint.
Undskyld, jeg afbrød Deres ferie... - Nej. Jeg har det ligesom til jul.
Vi har sorteret og vurderet dem. De skal bare bekræfte det.
Det har jeg prøvet før Jeg glæder mig til at se den.
Det er mr. Morritz, jeg fortalte om. - Goddag.
De er altså eksperten? - Fra New York.
Ved De, hvad De har med at gøre? - Ja. New York.
Ved De, hvad De har med at gøre? - Ja, det håber jeg da.
Folk fra Duval har givet os et beløb, og vi har et beløb fra kineserne.
Så det, vi vil have er... - Et ekspert-udsagn.
Nej. En underskrevet erklæring. - Okay. Vis mig stradivariusen.
For mig er de alle ens. - Men det er de ikke.
Lad mig ikke glemme den her - Derovre.
Der har vi hende... Et smukt eksemplar
Jeg vil sige cirka... 1683. Den minder mig om Cobbetts.
De der er de fineste, vi har fundet. Herovre, hvis De vil kigge engang...
... her er de mindre lovende emner. Nogle af dem er i ret dårlig stand.
Det kan jeg se.
Værsgo at gå i gang. Jeg har ordnet Deres bagage.
Jeg har en chauffør holdende. - Fint. Det tager ikke så lang tid.
Bonjour, monsieur Morritz. Alt er klar.
Det sædvanlige værelse? - Det samme, en etage under.
Så er det ikke det samme, vel? - Nej, men det er mage til det andet.
Jeg har en besked fra Deres kone. - Tak.
Værelse 2703.
New York City.
316 2799.
Cary. Charles Morritz her Jeg har en detektivopgave til dig.
Cremona. Bussotti. Hent en kuglepen.
Jeg lavede en afstøbning af den, efter at vi havde taget dækket af.
Her er "før"-billedet. Se hjørnerne.
Dem kan vi nok lade være. Virkelig fin indlægning her...
Det krævede meget at nå så langt. En dårlig reparation omkring 1900 -
så jeg måtte sætte halsen på igen. Lydpind, strengeholder. En ny stol...
Men kroppen er velholdt, så jeg vil bare rense den -
fjerne lidt lak her...
Hvad? - Jeg sagde, du ikke må røre lakken.
Det bliver ikke let. - Så gør jeg det selv.
Auktionen er om to uger. Jeg har 16 andre instrumenter.
Jeg har en Steiner, jeg ikke har rørt.
Lav en L.I.G. test, en resonanstest og send en lakprøve til laboratoriet.
Det instrument har ikke første prioritet. Min dag er fyldt op.
Det er i orden. Så gør vi det efter arbejdstid, ikke?
Er det vurderingerne? - Nej. Mindstepriserne.
Som vi skal foreslå kineserne? - Ja.
Og hvad med dem her? - Dem vil De nok ikke udbyde.
De er i dårlig stand og svære at stedfæste.
Hvad med den røde? Leroux mener at det kan være en Bussotti.
Ja... Det kan det være.
Men mærkaten er utydelig, og lakken er underlig. Lettere ugennemsigtig.
Og sådan som den fremstår, uden dokumentation...
Regner De kun med det her?
"Med hele mit hjerte..."
Har du nogensinde hørt om Den røde Violin?
Ja, ja... Hvad?
Frederick Popes Bussotti? Selvfølgelig. Historier.
Hvad med kopier? - Der findes vist kun en i London.
Hvem ejer den? - En privat samling.
Tror du, jeg kunne købe den uden at give dem mistanke?
Mistanke om hvad? - Det er med sikkerhed en Bussotti.
Jeg kan datere den præcist. Den har en underlig lakering -
men vi kan lave en sammenligning og se, om den her er den originale.
Jeg burde nok fortælle min arbejdsgiver det.
Hvis det, du siger, er sandt, kunne folk blive lidt... ophidsede.
Jeg kan miste mit job. - Ja.
Du kan gå, hvis du vil. Jeg kan gøre det færdigt selv.
Madame Leroux skal have prøvetrykkene til kataloget i dag.
Er De færdig? - Ja, de er på mit hotel.
Jeg har arbejdet om natten.
Var der ellers noget?
Deres kone har ringet igen.
Luk døren, tak.
Er det Montreals universitet?
Må jeg bede om instituttet for arkæologi, tak.
Hej. Det er Charles Morritz hos Duval.
Jeg sendte Dem nogle lakprøver i tirsdags.
Jeg bad Dem identificere en organisk bestanddel.
ANNA BUSSOTTI
Undskyld...
Må jeg tale med direktøren? Ja, direktøren.
Fint. Så lad mig tale med ham.
Det er mr. Morritz, værelse 2703.
Jeg vil gerne gøre en ting klart. Ingen må gå ind på mit værelse.
Hverken stuepigen eller den, der tjekker minibaren.
Jeg giver Deres personale en pause.
Ingen går ind på mit værelse, medmindre jeg beder om det. Tak.
Ja? - Jeg har den.
Den er på vej. Jeg har talt med London.
Lidt øregas og lidt flere penge. Dine penge.
Du må hellere få ringet. Ja, også mig.
Jeg har faktisk...
Vidunderligt. Jeg har pladen.
Ret god stradivarius, ikke? - Den er lidt lukket i toppen.
Jeg synes, den er meget klar og præcis.
Den skal selvfølgelig spilles af en mester.
Hvad gætter De på? - 1,7 til 1,8 millioner dollars.
Stol på mig. - Hvad har De ellers?
Det var vist det. Tak, fordi De kom.
Har De et orkester, der venter? - De kan vente.
Hvad med den her? - Nej, ikke den der.
Fint lille instrument. - Men ikke til Dem.
Jeg vil gerne prøve den. - Nej. Lad være.
Hvorfor ikke? - Ja, hvorfor ikke?
Jeg har lige repareret den. Den er stadig skrøbelig.
Jeg skal nok være forsigtig.
Ja, jeg kan se, hvad De mener. Ikke noget særligt.
Hvordan går det?
Hvad skal jeg gøre med Pope-kopien?
Jeg tager den med hen på hotellet.
Du er ikke blevet snydt. Det er en god kopi.
En fin violin, men ikke noget sammenlignet med den her.
Det her er den absolut mest perfekte lydmaskine, jeg har set.
Utrolig.
Jeg troede nok aldrig, at jeg ville finde den.
Den højest opnåelige "ting."
Den perfekte blanding af videnskab og skønhed.
En umulig "ting."
Hvad så nu?
Hvad gør man, når den ting man allermest har ønsket sig -
bare kommer?
Har du børn?
- Nej, men jeg forstår dig godt.
Jeg ville gerne have den her baby for mig selv.
Jaså? Hvad ville du så gøre?
Skille den ad. Se, hvordan den virker.
Lave nogle resonansprøver på de enkelte plader.
Jeg tror ikke, du har fattet det. - Jo. Se her...
Det er trin et. 0,06 kilohertz.
Læg mærke til responskurven her.
Jeg skruer langsomt op.
Trin to.
Stands!
Bonjour, monsieur Morritz.
Jeg har en kuvert til Dem fra Montreals universitet.
Der står, den kom klokken syv. Da var jeg på mit værelse.
Hvorfor fik jeg ikke besked? - Vi måtte jo ikke forstyrre Dem.
Hvis der kommer en kurer, så ring. Hvis der kommer en fax, så ring.
Det er vigtigt. Er De med? Bank på og giv mig det i hånden!
Vis mig, at De har forstået det. - Ja.
Det er mit erhverv!
Undskyld, mr Morritz... Kom med op. De venter på Dem.
Rart, at De kunne deltage. Det gør vel ikke noget, vi er begyndt.
Der har været en del usædvanlige udgifter her og på hotellet.
Har De også tjekket minibaren? - Det er os, der betaler.
Vi undrede os og ville undersøge sagen.
De har sandelig haft travlt. Både kurer-regninger og DNA-tests.
Meget underlige fremgangsmåder. Leroux har en teori.
Sig til, hvis hun tager fejl.
Er vores lille, røde violin Den Røde Violin?
Ja. Jeg ville bare være sikker, før jeg sagde det.
Det er vel nok en god nyhed! - Jeg udsender en pressemeddelelse.
Flot klaret. Tak.
Tag De bare de sidste par dage fri. Inden De tager hjem.
Nej! Jeg vil ikke tilgive ham.
DEN RØDE VIOLIN FUNDET
Han løj for mig! Og jeg vidste det, så snart jeg så den.
Og jeg sagde det!
Det instrument burde være mit.
Skiderik!
Mine damer og herrer, Duval byder velkommen til denne store aften.
Vi takker den kinesiske stat for at overlade os denne samling.
Også tak til madame Leroux, som har organiseret denne auktion.
Før vi begynder, skal jeg henvise til vores salgsbetingelser i kataloget.
Jeg vil ikke læse dem højt, men nu er De advaret.
Vi begynder med nummer et her på drejeskiven bag mig.
En fin fransk cello. Og vi begynder med 10.000 dollars.
Er der ellers noget?
Hvilken lufthavn? - Dorval.
Vi skal gøre holdt et sted undervejs.
400.000 bagest i salen. Stradivariusen er på 400.000.
420.000... 450.000.
Nu er det Dem, hr. 500.000? 500.000 her foran.
Vent her. Jeg kommer om lidt. - Jeg er nødt til at kredse rundt.
1.100.000.
1.200.000. Er det et bud, hr.? Hold Dem ikke tilbage. Godt...
1.300.000... 1.400.000...
1.600.000 dollars...
1.650.000... 1.675.000...
Mr. Morritz. - Lad mig ikke glemme den her.
Byder telefonen højere? 1.810.000...
1.850.000... 1.875.000 i salen...
1.900.000... 1.900.000 i telefonen.
1.920.000 i salen...
Jeg har set Dem. 1.940.000... Det er ikke Deres, frue...
1.940.000 dollars...
Skiderik!
10.000 ad gangen. Vil De være med igen? Ja? Nej?
Stradivariusen står nu til 1.940.000 dollars...
1.940.000 dollars.
Er der flere bud? Første gang...
1.950.000 her. Nu er det kun De to. 1.950.000...
Har du renset den her? Hvem har ansvaret for instrumenternes tilstand?
Jeg skal finde det sidste nummer nu.
Hvad foregår her? - Vi må tale om de instrumenter.
Solgt til damen til venstre.
Aftenens sidste salg, katalognummer 72...
Vent! - Aftenens stjerne...
Mærkesedlen! - Niccolo Bussottis sidste violin...
Jeg satte den selv på! - Hvis hun vil vise os den ære...
For sent...
Der er hun. Katalognummer 72, den såkaldte "Røde Violin".
Tilkald vagten.
Hvem vil begynde?
260.000. Godaften, mr. Ruselsky. 270.000, Suzanne...
280.000... 300.000 bagest i salen.
320.000, Suzanne. 340.000, her fremme.
400.000 bagest i salen. 420.000.
Får jeg 500.000? Byder telefonen højere? 500.000?
Stop. - Nej?
600.000... 700.000!
800.000 dollars...
900.000.
1.000.000 dollars. Mr. Ruselsky.
1.100.000. 1.200.000...
Nej, hr.? Frue? - Er du sikker?
1.300.000. 1.400.000?
To tilbage... 2.000.000, mr. Ruselsky.
2.100.000. 2.200.000.
Mr. Morritz!
Undskyld... Er det den her, De leder efter?
Ja.
Deres frakke.
2.200.000... 2.300.000. 2.400.000.
Tak.
2.400.000 dollars.
Ikke flere bud?
2.400.000.
Lad ham få den.
Er alt i orden? - Ja. Kør mig hjem.
Første gang... 2.400.000 dollars anden gang...
Og... solgt til mr. Ruselsky! Tillykke.
Hej, skat. Det er mig.
Ja. Undskyld.
Det ville jeg også. Hver dag, men... Der kom noget i vejen.
Men det er slut nu, og jeg kommer hjem.
Ja, må jeg tale med hende?
Hej, skat. Det er far. Hvordan har du det?
Jeg savner også dig.
Jeg kommer hjem nu. Og, skat...? Jeg har noget helt særligt med til dig.
Frue? Har De det godt?
Er alt, som det skal være?
Ja. Undskyld.
De har haft et syn.
Nej. Jeg må hellere gå nu. Min mand...
Naturligvis. Gå ind til Deres mand.
Tak, Cesca.
Oversættelse: HB